סונטה 116
Sonnet 116
|
---|
|
סונטה 116
|
---|
אַל לִי לִבְרִית מוֹחוֹת שֶׁל אֱמֶת |
תרגום: יעקב אוסטרובר |
סונטה 116 היא סונטה מאת ויליאם שייקספיר. בסונטה זו עוסק שייקספיר באהבה האידיאלית הבלתי משתנה שאינה תלויה בדבר. אהבה זו, בראייתו של שייקספיר, שוהה בברית שבין מוחות של אמת. את הסונטה פותח שייקספיר במגבלה מרסנת, אותה הוא מטיל על עצמו כדי שלא להציב מכשולים בפני האהבה העילאית:
אַל לִי לִבְרִית מוֹחוֹת שֶׁל אֱמֶת
לְהַצִּיב מִכְשׁוֹלִים.
"מוחות של אמת" מזכירים את היצורים הנעלים המופיעים בשורה הראשונה של סונטה מספר 1. From fairest creatures we desire increase
"מִן הַיָּפִים בִּצּוּרִים מְבַקְּשִׁים אָנוּ בְּרָכָה," (תרגום: אברהם רגלסון)
וכן מזכירים הם את השורה על "רֵעִים יְקָרִים" מסונטה 30.
For precious friends hid in death's dateless night,
כִּי חֶבֶר רֵעִים יְקָרִים מִסְתַּתֵּר בְּלֵיל מָוֶת בְּלִי זְמַן, (תרגום: יעקב אוסטרובר)
במכלול 154 הסונטות של שייקספיר נמצאת סונטה זו במקבץ הסונטות 126–18, המופנות לנעורים. הסונטה כתובה במקור במשקל פנטמטר ימבי, בתבנית חריזה א-ב-א-ב, ג-ד-ג-ד, ה-ו-ה-ו, ז-ז.
תוכן הסונטה
[עריכת קוד מקור | עריכה]חששו של שייקספיר להוות מכשול בפני האהבה נובע מחולשת ההפכפכות האנושית הנוטה להחליף כל העת את מושאי האהבה. חולשה זו איננה אהבה כלל וכלל. האהבה האמיתית, לדידו של שייקספיר, היא נצחית, בלתי משתנה ומהווה אות וסמל קבוע לכל החולף והנע ונד. שייקספיר מדמה אהבה נצחית זו לכוכב המורה דרך לכל הספינות התועות ובכך קובע את היותה שמימית. בהצבתו את האהבה מחוץ למימד הארצי הבלתי מושג, הוא מציב שם מן הסתם גם את בעלי מוחות האמת האוחזים בה.
That looks on tempests and is never shaken;
It is the star to every wand'ring bark,
ובתרגומו של אפרים ברוידא:
מַבִּיט סוּפוֹת וְנֶצַח לֹא יָזוּעַ,
לְכָל אַסְדָּה נוֹדֶדֶת הַכּוֹכָב
כאן מהדהד שוב שיר השירים ח', ז', המוכר היטב לשייקספיר:
מַיִם רַבִּים, לֹא יוּכְלוּ לְכַבּוֹת אֶת-הָאַהֲבָה, וּנְהָרוֹת, לֹא יִשְׁטְפוּהָ ;
תרגומים לעברית
[עריכת קוד מקור | עריכה]הסונטה זכתה לתרגומים רבים לעברית, ובהם:
- תרגומו של ש. שלום, 1967.
- תרגומו של שמעון זנדבנק, הנאמן למילותיו של שייקספיר. נכלל בספר "הסונטות" מאת שקספיר, שיצא לאור במסגרת הספריה החדשה לשירה, 1992.
- תרגומו של אפרים ברוידא, 1977.
- תרגומה של זיוה שמיר, 2010.
- תרגום של אבי הסנר וגיל הראבן 2011
- תרגומו של בן ציון בן משה, סונטות / שקספיר. על הסונטות / אוסקר ויילד (כפר סבא : חנות הספרים, 2000)
- תרגומו של יעקב אוסטרובר, "בְּשׁוּרוֹת נִצְחִיּוֹת - סונטות שייקספיר (אורכב 29.05.2020 בארכיון Wayback Machine)"
- תרגומה של אנה הרמן: הו! 4, ספטמבר 2006
- תרגומו של אברהם עוז, מתוך: "כוחו של יופי: שירים על ימי מלחמה וימים אחרים", בעריכת נוית בראל, הוצאת פרדס, 2024.
הסונטה בתרגום אברהם עוז
[עריכת קוד מקור | עריכה]- סונטה 116
מאת ויליאם שקספיר
מאנגלית: אברהם עוז
- סונטה 116
- לֹא, אֵין מִכְשׁוֹל לִבְרִית נַפְשׁוֹת אֱמֶת!
לֹא אַהֲבָה הִיא זוֹ הַמִּתְחַלֶּפֶת
מוּל כָּל חִלּוּף, לֹֹא זוֹ שֶׁתִּתְגַּמֵּד
בִּפְנֵי כָּל מְצוּקָה, רֹאשָׁה כּוֹפֶפֶת.
לֹא, אֵיתָנָה כְּמִגְדָּלוֹר שֶׁל קֶבַע,
תֵּישִׁיר מַבָּט בִּרְעֹם סוּפוֹת מַרְדּוּת;
הִיא כְּכּוֹכָב סְפִינוֹת בַּיָּם נוֹתֶבֶת,
עֶרְכּוֹ חִידָה, אֲבָל גָּבְהוֹ מָדוּד.
הָאַהֲבָה לֹא כְּסִיל הַזְמַן, גַּם אִם
אֹדֶם פָּנֶיהָ חֶרְמֵשׁוֹ יִקְצֹר.
הִיא לֹא תִּכֹּף מוּל חֵלֶף הַיָּמִים,
וּגְאוֹן רֹאשָׁה תִּזְקֹף עַד רֶדֶת בּוֹר.
וְאִם שְׁגָגָה הִיא וּדְבָרִי כָּזָב,
כְּלוּם לֹא כָּתַבְתִּי, אִישׁ עוֹד לֹא אָהַב.
- לֹא, אֵין מִכְשׁוֹל לִבְרִית נַפְשׁוֹת אֱמֶת!